МІНІСТЕРСТВО ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я УКРАЇНИ
ХАРКІВСЬКА МЕДИЧНА АКАДЕМІЯ ПІСЛЯДИПЛОМНОЇ ОСВІТИ

На правах рукопису

ЛЕОНОВ СЕРГІЙ ФЕДОРОВИЧ

УДК 616.895.87-036-17-06:616.89-008.444.9-055.2-071

КЛІНІКО-ПСИХОПАТОЛОГІЧНІ ТА ПАТОПСИХОЛОГІЧНІ ПРЕДИКТОРИ ГЕТЕРО- ТА АУТОАГРЕСИВНОЇ ПОВЕДІНКИ У ЖІНОК, ХВОРИХ НА ПАРАНОЇДНУ ШИЗОФРЕНІЮ З БЕЗПЕРЕРВНИМ ПЕРЕБІГОМ 
14.01.16 – «психіатрія»

Автореферат дисертації на здобуття наукового ступеня
кандидата медичних наук

Харків – 2003

Дисертацією є рукопис
Робота виконана в Дніпропетровській державній медичній академії МОЗ України
НАУКОВИЙ КЕРІВНИК:
доктор медичних наук, професор Спіріна Ірина Дмитрівна, Дніпропетровська державна медична академія МОЗ України, завідуюча кафедрою психіатрії, загальної та медичної психології
ОФІЦІЙНІ ОПОНЕНТИ:
доктор медичних наук, професор Михайлов Борис Володимирович, Харківська медична академія післядипломної освіти МОЗ України, завідуючий кафедрою психотерапії;
доктор медичних наук, професор Голубков Олег Захарович, Запорізький державний медичний університет МОЗ України, завідуючий кафедрою психіатрії, наркології і медичної психології;

Провідна установа: Кримський державний медичний університет МОЗ України;

Захист дисертації відбудеться “_22_”_жовтня_2003 р. о _10_ годині на засіданні
спеціалізованої вченої ради Д 64.609.01 при Харківській медичній академії післядипломної освіти МОЗ України за адресою:
61176, м. Харків, вул. Корчагінців, 58.

З дисертацією можна ознайомитися в бібліотеці Харківської медичної академії післядипломної освіти МОЗ України за адресою:
61176, м. Харків, вул. Корчагінців, 58.

Автореферат розісланий “_19_”_вересня_2003 р.
 
           Вчений секретар
 спеціалізованої вченої ради, доцент                                             / В.Г. Марченко /
ЗАГАЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА РОБОТИ
Актуальність теми. Незважаючи на досягнення наукової і практичної медицини, у даний час все більш актуальною стає проблема суспільно небезпечних дій (СНД), чинених психічно хворими та їх профілактика. Важливо підкреслити, що саме ці агресивні вчинки часто пов'язані із зазіханням на життя і здоров'я громадян. Так, серед загальної кількості вбивств, та частина, що припадає на дії психічно хворих, складає 3-5% (Мальцева М.М., Котов В.П., 1995; Морозов Г. В., Шумаков В.М.,1979; Лунц Д. Р., 1972,1976), а частка аутоагресій становить 10-15%, у порівнянні з 1% серед загальної популяції населення. Незважаючи на здійснювані в даний час профілактичні заходи, число агресивних деліктів серед жінок, хворих на параноїдну шизофренію залишається високим, а їх найбільш важкі кримінальні дії спрямовані на осіб найближчого оточення, у тому числі і дітей. Необхідність розробки цього напрямку досліджень підтверджується тим, що серед жінок, хворих на параноїдну шизофренію і визнаних неосудними після здійснення СНД, найбільшу кількість складають особи з безупинним типом перебігу хвороби (Качаева М.А., Королёва Е.В., 1989; Шумаков В. М., 1980). Дані літератури вказують на необхідність вивчення факторів клінічної картини хворих на шизофренію, що ведуть до підвищення ризику серед них суспільно небезпечних дій (Мохонько А.Р., Самсонова И.В.,1983). На думку авторів, риси характеру, що знаходяться в основі агресивності, є стійкими характеристиками, незалежно від часу й обставин (Baron R.A., Richardson R.D., 1999; Botha M. P., Mels G.,1990). Стійкою є і сама послідовність агресивного поводження, яка залишається навіть через тривалий термін (Moskowitz D. S., 1982). Зростає увага і до патопсихологічних характеристик, що мають відношення до агресії, бо основну структуру особистості, у свою чергу, складає конфігурація стабільних, усередині ієрархізованих мотиваційних ліній, що мають відношення до агресії, а інформація про них є значимою для прогнозування і профілактики агресивних вчинків (Blass T. 1991; Bushman В. J., Cooper H. M.,1990; Леонтьев А. Н., 1975). Дотепер маловивченими залишаються агресивні делікти у жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Немає єдиної думки щодо мотивів та мотивації, з якими вони безпосередньо пов'язані. Аналіз суспільно небезпечних діянь, зроблених жінками, хворими на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, наданий лише окремими науковими працями, а їх прогнозування зводиться в основному до формального враховування окремих показників. До останнього часу не застосовувався комплексний підхід у вивченні сполучення клінічних і патопсихологічних факторів агресії даного контингенту. Таким чином, є актуальною розробка критеріїв, що детермінують ризик суспільно небезпечної й аутоагресивної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, які б водночас враховували клінічну картину хвороби, і патопсихологічні особливості особистості, що дозволить з більшою ефективністю здійснювати профілактику цих форм агресії.
Зв'язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Робота виконана в рамках наукових досліджень кафедри психіатрії, загальної та медичної психології ДГМА по темі: «Роль біологічних, клінічних та соціальних чинників у суспільно небезпечних діяннях хворих на шизофренію». Державний реєстраційний номер: 0199U001560, шифр роботи IH.11.99.
Мета і задачі дослідження. 
Мета дослідження: розробити диференційовані критерії ризику виникнення гетеро- і аутоагресивних форм поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом.
Задачі:
1.	Встановити предиктори гетероагресивної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом з урахуванням фізичного характеру її вираження.
2.	Виявити клініко-психопатологічні і патопсихологічні предиктори вербальної гетероагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. 
3.	Встановити предиктори фізичної аутоагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом.
4.	Виявити клініко-психопатологічні і патопсихологічні предиктори вербальної аутоагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. 
5.	Розробити диференційовані критерії ризику виникнення гетеро- і аутоагресивної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом.
Об'єкт дослідження. Об'єктом дослідження стало гетероагресивне й аутоагресивне поводження жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом.
Предмет дослідження. Предмет дослідження складають клініко-психопатологічні і патопсихологічні предиктори гетеро- і аутоагресивної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом.
Наукова новизна отриманих результатів. 
Вперше виділені загальні та специфічні предиктори формування вербальних і фізичних форм гетеро- і аутоагресивної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. 
Вперше розроблено спосіб диференційованого прогнозу індивідуального ризику гетеро- і аутоагресивного поводження жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, що дозволить практичному лікарю вчасно і з більшою ефективністю здійснювати комплексні діагностичні заходи щодо його попередження. 
Встановлено, що загальними предикторами агресивного поводження жінок, хворих безупинно поточною параноїдною шизофренією є преморбідні особливості у вигляді агресивності, а також характерні прояви емоційно-вольової неспроможності.
Специфічними предикторами фізичних і вербальних форм гетероагресивного поводження є актуальна параноїдна симптоматика, спрямована на «вузьке коло» осіб, дисимулятивні тенденції. 
Показано, що питомими предикторами фізичних і вербальних форм аутоагресивного поводження є розлади сприймання, пов’язані з маревними ідеями та негативні апатичні зміни.
Практичне значення отриманих результатів. 
Віддиференційовано предиктори, які дають змогу здійснювати діагностику й імовірність прогнозу різних форм гетеро- і аутоагресивної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, що дозволить знизити загальну кількість агресивних діянь, чинених психічно хворими.
Результати дослідження й апробований спосіб прогнозування ризику агресивного поводження у жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, дозволять практичному лікарю вчасно здійснювати комплекс діагностичних і профілактичних заходів щодо його попередження.
Результати дисертаційної роботи впроваджені в практичну охорону здоров'я на базі Дніпропетровського комунального міжобласного клінічного психоневрологічного центру, Криворізького міського психоневрологічного диспансеру, Гейківської обласної психоневрологічної лікарні.
Апробація результатів дисертації. Основні положення дисертації були повідомлені на міжнародному конгресі "Мировая ассоциация для психосоциального восстановления" (Гамбург,1998), конференціях Дніпропетровського комунального міжобласного клінічного психоневрологічного центру (1997, 1998, 1999 рр.). Результати дослідження впроваджено в практику охорони здоров'я і підтверджено 3 актами про впровадження. 
Публікації. За матеріалами дисертації зроблено 13 публікацій, 5 з них у видавництвах з переліку ВАК України, 3 статті самостійні, видано самостійно 1 інформаційний лист, одержано 1 патент.
Особистий внесок здобувача. Дисертація є самостійним дослідженням автора. Здобувачем особисто здійснено розробку теоретичних та практичних положень роботи, зроблено огляд літератури, сформульовані мета та завдання дослідження, обстежено клінічно і експериментально-психологічно 166 жінок, хворих на безупинно поточну параноїдну шизофренію. Проведено первинну і вторинну статистичну обробку отриманих результатів, розроблено диференціально діагностичні критерії ризику гетеро- і аутоагресивних форм поводження у дослідженого контингенту, сформульовано висновки, підготовлені матеріали до друку. У співавторстві з науковим керівником дисертації, професором І.Д. Спіріною розроблено "Спосіб прогнозування ступенів агресії жінки, хворої на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом", на який отримано патент, для якого здобувачем особисто зібрано клінічний матеріал, зроблено статистичну обробку, узагальнено результати. 
Структура та обсяг дисертації. Дисертація складається із введення, огляду літератури, опису методик дослідження, засобів статистичної обробки матеріалу, 5 розділів з результатами власних досліджень, практичних рекомендацій, висновків, 10 додатків. Робота викладена на 181 сторінках, ілюстрована 29 малюнками та 24 таблицями, які займають 7 сторінок. Перелік літератури містить 152 джерела, у тому числі 87 російськомовних та 65 іноземних.
ОСНОВНИЙ ЗМІСТ РОБОТИ

Матеріали і методи досліджень. Досліджено 166 жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом в період перебування у стаціонарі з приводу загострення психозу, після відновлення з ними продуктивного контакту. Частина контингенту мала прояви гетеро- й аутоагресивної поведінки. Для поглибленого вивчення його окремих проявів, весь контингент, відповідно до задач дослідження, був поділений на п'ять груп, з урахування принципу наявності або відсутності фізичного і вербального рівнів агресії, а також її спрямованості на себе чи навколишніх, продуктивних та негативних механізмів агресії психічно хворих (М.М. Мальцева, В.П. Котов, 1995), класифікації мотивів суїцидальної поведінки (Амбрумова А. Г., Л. І. Постовалова, 1987). 
Група «ГФ» (фізичної гетероагресії) – жінки, хворі на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, що мають гетероагресивні форми поведінки фізичного характеру (22 особи).
 Група «ГВ» (вербальної гетероагресії) – жінки, хворі на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, що мають гетероагресивні форм поведінки вербального характеру (35 осіб).
 Група «АФ» (фізичної аутоагресії) – жінки, хворі на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, що мають аутоагресивні тенденції фізичного характеру (25 осіб).
 Група «АВ» (вербальної аутоагресії) – жінки, хворі на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, що мають аутоагресивні тенденції вербального характеру (26 осіб).
 Група «К» (контролю) – жінки, хворі на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, що знаходяться на лікуванні з приводу загострення психозу і не мають агресивних тенденцій (58 осіб).
Комплекс використаних методів включав клініко-психопатологічний і патопсихологічний методи, а також метод статистичної обробки отриманих даних.
Вивчення симптомів, синдромів та їх трактування проводилося відповідно до градацій міжнародної класифікації психічних і поведінкових розладів 10 перегляду (МКХ-10), нозологічно відзначено шифром F20.00, як шизофренія параноїдної форми з безперервним типом перебігу.
Клінічний метод дослідження включав традиційний збір анамнезу життя і хвороби, з'ясування актуального психічного стану. Патопсихологічні особливості досліджувалися з відображенням таких видів агресивності як фізична, непряма і вербальна агресії (тест Басса-Дарки), показників емоційної нестабільності, конституціональних базових характеристик особистості (тест Кеттела), нейротизму, психотизму, екстраверсії, інтроверсії (тест Айзенка), рівня тривожності (тест Тейлор). 
Статистична обробка була виконана непараметричними методами з використанням точного двостороннього критерію Фішера і Данна, при достовірній імовірності безпомилкового прогнозу 95% і вище. В результаті статистичного аналізу нами були встановлені й уточнені особливості різних форм агресивної поведінки у жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. 
РЕЗУЛЬТАТИ ВЛАСНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ
У результаті комплексного диференційованого дослідження жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, виявлено сукупність клініко-психопатологічних, соціальних і патопсихологічних предикторів, що визначають формування агресивних тенденцій у вигляді гетеро- та аутоагресивних діянь. 
Клінічні предиктори фізичної гетероагресії групи жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. У всіх хворих з фізичною формою гетероагресії, шизофренічний процес розвивався поступово, прийнявши прогредієнтний перебіг, незважаючи на неодноразові курси лікування в стаціонарі. Більшість контингенту мала параноїдний синдром (72±9%). У клінічній картині хвороби переважали маревні ідеї переслідування (77±8%) і відносин (54±10%). У порівнянні з контрольною групою, у хворих з фізичною гетероагресією, була виявлена перевага маревних ідей ревнощів (188%; р=0,01), що дозволяє вважати їх фактором ризику цієї форми агресії. У 72±7% випадків маревні ідеї зберігали постійну актуальність. Більшість з них була спрямована на «вузьке коло» близьких та рідних (68±9%). Розлади сприймання і сенсорного синтезу склали 85±7%, з них вербальні псевдогалюцинації – 86±7%. Емоційні розлади в групі ГФ виявлялися в переважній більшості випадків (81±8%). 
Аналіз результатів самоопису показав, що фізичні гетероагресивні тенденції супроводжуються найбільшим ступенем порушення формально адекватної оцінки власного психічного стану і поведінки 73±9(%), у порівнянні з групою контролю.
Патопсихологічні предиктори фізичної гетероагресії групи жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Проведене нами обстеження групи хворих жінок з фізичною гетероагресією (ГФ), встановило наявність патопсихологічних факторів ризику її виникнення. Так, виявлений тестом Басса-Дарки високий рівень фізичної агресії в даній групі (19%) відповідає наявним в анамнезі у хворих гетероагресивним тенденціям фізичного характеру (значення по шкалі «фізична агресія» 7 балів, що більше норми). Встановлено, що хворим з фізичними гетероагресивними проявами, у порівнянні з іншими групами, більш притаманні риси негативізму (55%) стосовно навколишніх, відсутність бажання знаходити конструктивний вихід з конфліктних ситуацій (значення більше норми по шкалі «негативізм» у тесті Басса-Дарки). Серед різних проявів гетероагресивного поводження, у хворих групи ГФ виявлені виражені риси вразливості, легкість виникнення почуття ненависті (68%, значення більше норми по шкалі «образа і ненависть» у тесті Басса-Дарки). Характер патопсихологічних особливостей міжособистісних взаємин представлений вираженою недовірливостю (36%). Такі хворі прагнули у відносинах зосередитися на пошуку недоліків у навколишніх з метою їхнього обвинувачення (шкала «L» тесту Кеттела). 
Клінічні предиктори вербальної гетероагресії групи жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. У результаті проведеного дослідження з'ясовано, що у формуванні вербальної гетероагресії відіграють роль преморбідні предиктори (77±7%), які у більшості випадків проявилися на донозологічному етапі у вигляді конфліктності (40±8%) і брутальності (11±5%). Серед продуктивних розладів мислення (88±5%), у хворих в більшості випадків відзначалися маревні ідеї відносин (71±7%), що мають високий ступінь актуалізації (60±8%) і, як правило, спрямованість на рідних та найближче оточення (45±8%). Аналіз формальних порушень мислення показав перевагу різноплановості мислення в групі з вербальною гетероагресією (638%), у порівнянні з контрольною групою (20,75%). Перераховані предиктори групи ГВ існують на тлі прагнення зменшити зовнішні прояви свого хворобливого стану за рахунок сполучення різних видів дисимуляції (34±8%) ─ парціального і тотального варіантів. 
Патопсихологічні предиктори вербальної гетероагресії групи жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Виявлені патопсихологічні предиктори емоційно-вольової сфери в групі ГВ представлені у вигляді прагнення домінувати над навколишніми, обвинувачувати в конфліктних ситуаціях іншу сторону (20%, високі, значення по шкалі «Е» «підкореність-домінування»). Хворі групи ГВ відрізнялися зайвою самовпевненістю і суб'єктивізмом у міркуваннях, перебільшенням масштабів власних проблем, цинічністю і жорстокістю (37%, посилення проявів жорстокості по шкалі «I» «жорстокість-чуттєвість). Супутнім фактором позначився і високий рівень тривожності  (46%, високі значення по шкалі «О» – «впевненість у собі – тривожність»). Хворі групи ГВ часто сумнівалися в адекватності усталених міжособистісних відносин із близькими та рідними, прагнули переглянути їх на свою користь, проводили негативне «експериментування» у стосунках (29%, високі значення шкали «Q1» – «консерватизм-радикалізм» за тестом Кеттела). Виявлена тестом Басса-Дарки схильність до роздратування (40%) у групі ГВ сполучається з описаною раніше високою тривожністю, встановленою тестом Кеттела. Прояв вербальної гетероагресії супроводжувався найбільшими показниками загального індексу агресивності (31%) та індексу ворожості (46%, показник за тестом Басса-Дарки). Встановлена тестом Айзенка висока екстравертованість (20%) жінок групи ГВ, сполучалася з прагненням домінувати та обвинувачувати у створенні конфліктних ситуацій протилежну сторону (20%, шкала «Е» тесту Кеттела), прямолінійністю (28%, низькі значення шкали «N» за тестом Кеттела) з одночасним бажанням підкорити навколишніх своїм особистим інтересам. Характер патопсихологічних особливостей міжособистісних взаємин, був представлений холодністю і замкнутістю (31%, шкала «А» тесту Кеттела). 
Клінічні предиктори неспецифічної гетероагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Проведене комплексне дослідження дозволило встановити клінічні фактори ризику виникнення загальних, недиференційованих гетероагресивних реакцій (ГА), властивих досліджуваному контингенту. Встановлено, що недиференційованій гетероагресивності сприяють особливості соціального стану у вигляді відсутності професії (11±4%) та трудової зайнятості (74±5%), що може бути пояснено наявністю негативної симптоматики в хворих, яка знижує, а надалі й виключає можливість продуктивної праці, приводить до глибокої інвалідізації. Серед клінічних особливостей загальної гетероагресії необхідно виділити виразність актуальних маревних ідей (67±6%), котрі сполучалися з прискоренням патологічного асоціативного процесу і темпу розумових операцій (18±5%), спрямованістю марення переважно на «вузьке коло» осіб (56±7%) з його афективною насиченістю. У даної категорії хворих виявлено найбільшу виразність апатичних змін (29±6%), відзначалася невідповідність сили і якості емоційного реагування. Оцінюючи своє агресивне поводження, хворі залишалися переконаними у доцільності своїх вчинків (14±5%). Для контингенту з недиференційованою гетероагресивністю встановлене також більше прагнення до дисимуляції, ніж в інших групах. При цьому, на першому плані знаходилися випадки парціального варіанту дисимуляції (18±5%) з утаюванням «невигідних», на погляд хворих, фактів (рис. 1).

 Рис.1 Клінічні та соціальні предиктори неспецифічної гетероагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом
 Порівняння безпосередніх мотивів агресивного поводження в групах фізичної і вербальної гетероагресії виявило відсутність достовірної статистичної різниці між ними. Це дозволило встановити структуру чинників загальної, недиференційованої гетероагресії. Так, безпосереднім мотивом при гетероагресивних вчинках виявилася поведінка, кваліфікована як «маревний захист-помста» (37%). При цьому хворі пояснювали свої агресивні вчинки як прагнення відновити немовби «потоптану справедливість» і здійснити суд над «винними». Варіант поведінки по типу «активний маревний захист» склав (13%). Сюди увійшли випадки із проявом агресії по відношенню до осіб, яких хворі вважали своїми переслідувачами. Ідеаторний психічний автоматизм і імперативні галюцинації приблизно однаковою мірою обумовили недиференційовану агресію (18% і 16%). Безпосередні мотиви загальної гетероагресії у вигляді явищ моторного і сенсорного психічного автоматизму склали відповідно 8% та 6%. Найменша кількість випадків припала на агресивне поводження по типу «спокути маревної провини» і «пасивного маревного захисту» (по1%). Випадки у вигляді «спокути маревної провини» були представлені спостереженнями, коли хворі хотіли позбавити близьких від страждань, що нібито випали на їхню долю (рис. 2 ).

Рис. 2 Безпосередні мотиви неспецифічної гетероагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом
Патопсихологічні предиктори неспецифічної гетероагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Патопсихологічними особливостями загальної гетероагресії (виявленої тестом Кеттела) були прояви недостатніх комунікативних здібностей у вигляді надання хворими переваги власній думці (30%, шкала «Q2» – «поступливість-напористість» тесту Кеттела). Виявлена емоційно-вольова неспроможність містила у собі схильність до залежності від поточної ситуації, бажанні не зв'язувати себе будь-якими зобов'язаннями і правилами (25%, шкала «G» – «схильність до почуттів-висока нормативність поводження» тесту Кеттела). Проявам неспецифічних гетероагресивних тенденцій сприяв встановлений високий рівень непрямої агресії (35%, за тестом Басса-Дарки), що виражалося у прагненні хворих створювати ситуації, «обхідним шляхом» агресивно спрямовані на адресу об'єкта ворожості. Стосовно навколишніх, такі хворі залишалися вкрай підозрілими (35%, шкала «підозрілість» у тесті Басса - Дарки), у них був виявлений перевищуючий норму рівень вербальної агресії (18%), що втілювалося у погрозах, нанесенні усних образ, принизливих висловлюваннях. Слід зазначити наявність високих показників по шкалі психотизму (21%), що вказує на схильність до асоціального поводження і конфліктності, неадекватності емоційних реакцій (тест Айзенка) (рис. 3).

Рис. 3. Розподіл патопсихологічних предикторів неспецифічної гетероагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом
Клінічні предиктори фізичної аутоагресії групи жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Міжгрупове порівняння з освітнього рівня встановило велику кількість осіб, котрі мають неповну середню освіту в групі з фізичною аутоагресією (16±7%) у порівнянні з групою контролю, що дозволяє вважати цей показник предиктором ризику виникнення фізичної аутоагресії. Таке положення може бути пояснено слабким адаптивним потенціалом хворих на шизофренію. Аналіз по різних варіантах дисимуляції виявив у групі АФ достовірно більшу кількість випадків «психологізації» (16±7%) ніж у групі контролю. 
Патопсихологічні предиктори фізичної аутоагресії групи жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. При вивченні патопсихологічних особливостей фізичної аутоагресії, визначився високий рівень (32%) інтроверсії хворих (6 балів по шкалі «екстраверсія-інтроверсія», низькі показники), які при обстеженні відрізнялися замкнутістю, заглибленістю у світ власних переживань, труднощами комунікації. 
При порівнянні між собою груп АФ і АВ були виявлені достовірні розходження по деяких розглянутих факторах, це дозволило припускати імовірність реалізації фізичної аутоагресії при наявності її вербальних проявів. Таким предиктором можна вважати явища моторного психічного автоматизму, рівень якого вірогідно вищий в групі АФ (28±8%; р=0,02). У хворих з фізичними формами вираження аутоагресії відзначалися низькі значення по шкалах «непряма агресія» (р=0,01) і «загальний індекс агресивності» (12±8%;р<0,01), отриманих за допомогою тесту Басса-Дарки. При цьому, після здійсненої аутоагресії у висловлюваннях хворих з'являвся жаль з приводу свого вчинку (24±8,5%), а також думка про прийнятність інших форм виходу з критичних ситуацій. Ця тенденція може бути пояснена тим, що після незавершеної суїцидальної спроби, якій звичайно передує внутрішня боротьба вітальних й антивітальних мотивів, такі хворі трактували факт збереження власного життя як обраний за них долею, незалежно від їхнього бажання, що супроводжувалося своєрідним «прийняттям» наявної ситуації (табл. 1).
Таблиця 1
 Специфічні відмінності груп фізичної і вербальний аутоагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом

Предиктори ризику агресії	Рівень значимості	Значення (Мm) по групах при р0,05	
		АФ	АВ	
Явища моторного психічного автоматизму	р=0,02	288	41	
Непряма агресія
(значення шкали «непряма агресія» по тесту Басса-Дарки більше норми, >3 балів)	р=0,01	2,040,1	5,760,1	
Загальний індекс агресивності
(значення шкали «непряма агресія» по тесту Басса-Дарки більше норми, >16 балів)	р<0,01	120,89	180,5	
Адекватність самооцінки
формальний жаль з приводу аутоагресії	р=0,04	248,54	51,6	

 Клінічні предиктори неспецифічної аутоагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Виявлені в процесі дослідження клінічні ознаки аутоагресії, що обумовлюють однорідність груп АВ і АФ, дозволили нам виділити фактори ризику неспецифічної (загальної) аутоагресії (АА). До них були віднесені: тривалість безперервного перебігу шизофренічного процесу від 6 до 9 років (29±6%), наявність розладів сприймання у вигляді імперативних галюцинацій (47±6%), зв'язаних з актуальними маревними ідеями, спрямованими на найближче оточення (20±6%), а також «потускніння» та «випадання» окремих емоцій (33±6%) (табл. 2). 
Таблиця 2
 Клінічні предиктори неспецифічної аутоагресивної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом 

Предиктори	Двосторонній критерій Фишера	Критерій Х2	Значення (Мm) по групах при р0,05	
			К	АА	
Тривалість захворювання
 від 6 до 9 років	р=0,01	12	100,4	29,46,3	
Клінічні:
розлади сприймання
у вигляді імперативних галюцинацій, зв'язаних з актуальним маренням і спрямованих на «вузьке коло» рідних та близьких	р=0,01	24	124,3	47,16,9	
Спрямованість маревних ідей на «вузьке коло» 
з безпосередньою мотивацією поведінки по типу:
«самопокарання», «нестерпність погрози», «протест-помста», «відмова-капітуляція»	р=0,03	43	5,172,91	206	
Апатичні зміни у вигляді:
потускніння емоцій, випадіння емоцій, паратимії	р=0,01	10	12,14,28	33,36,6	

Порівняння безпосередніх мотивів агресивного поводження в групах фізичної і вербальної аутоагресії виявило відсутність достовірної статистичної різниці поміж ними. Це дозволило встановити структуру мотивів загальної, недиференційованої аутоагресії. Так, на агресію, вчинену під дією імперативних галюцинацій і психічного автоматизму прийшлося 52%, мотивація по типу «самопокарання» склала 16%, «нестерпність погрози» – 12%, «протест-помста» – 10%, «відмова-капітуляція» – 8%, «заклик» – 2%. Мотив «самопокарання», як варіант протестной реакції, з'являвся при своєрідному розщепленні сутності «Я» хворого на роль «обвинувача» і «обвинувачуваного». Мотивація по типу «нестерпність погрози», полягала в прагненні хворих уникнути своїх хворобливих переживань шляхом фізичного самоусунення. Мотив «протест-помста» виявлявся при бажанні змусити навколишніх страждати, створити в них почуття провини за власне агресивне поводження. Варіант «відмова-капітуляція» був пов'язаний із суб'єктивним почуттям безпорадності, а також втратою сенсу власного існування і склав 8%. Мотив «заклик» полягав у бажанні одержати підтримку і допомогу від значимих для себе осіб, звернути увагу на свої проблеми шляхом аутоагресії (2%) (рис. 4 ).

Рис. 4 Безпосередні мотиви неспецифічної аутоагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом
Патопсихологічні предиктори неспецифічної аутоагресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Патопсихологічні предиктори ризику недиференційованої аутоагресії в жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, виявлені за допомогою тесту Кеттела, вказують на регрес комунікативних здібностей хворих (11,7%, шкала «F»). Хворі жінки, що мають такий показник, відрізнялися песимістичністю поглядів на те, що відбувається, схильністю придавати зайву значимість подіям, що відбуваються з ними. До факторів, що підвищують ризик недиференційованої аутоагресії, можна віднести таку характеристику особистості, як прямолінійність (37,2%, шкала «N»). У хворих, що мають такий параметр, при дослідженні визначалися: безпосередність сприймання навколишнього, низький рівень домагань. Імовірності виникнення неспецифічної аутоагресії сприяє недостатність емоційно-вольової сфери, що виражається у вигляді емоційної нестійкості (72,5%, середні і низькі стени,  8 балів по шкалі «С»), хворі з таким показником відрізнялися низькою толерантністю до психогенних впливів, непевністю у собі, підвищеною дратівливістю. Їм була притаманна нестабільність поводження і емоційного реагування, острах складних життєвих ситуацій. Патопсихологічною характеристикою, що сприяє формуванню неспецифічної аутоагресії, є посилення підкореності (15,6%, шкала «Е» – «підкореність-домінантність»). У таких хворих були виділені особистісні особливості у вигляді: сором'язливості, схильності «звільняти дорогу» іншим при складних обставинах, самозвинувачення за створення конфліктних ситуацій. Важливим фактором у формуванні ризику даного виду агресії, є схильність знаходитися в залежності від навколишніх, прагненні перекласти відповідальність на інших, непевність у собі (31,3%, високі стени  9 балів по шкалі «I» – «жорстокість-чуттєвість»). Ризику виникнення недиференційованої аутоагресії сприяла висока чутливість до висловленої думки інших у свою адресу (45,7%; високі стени по шкалі «О» – «впевненість у собі – тривожність»), підвищений рівень тривоги, встановлений тестом Тейлор – 21,6% (значення більш 40 балів). Характеристикою особистості, що підвищує ризик виникнення загальних неспецифічних аутоагресивних реакцій, можна вважати і почуття власної провини при ускладненні міжособистісних відносин (29,4%), що виявляється тестом Басса-Дарки. Тестом Айзенка був виявлений високий рівень нейротизму (21,6%), при якому мали місце надчуттєві реакції, напруженість, тривожність, невдоволення собою і навколишнім світом, ригідність, труднощі спілкування. 
Клініко-патопсихологічні предиктори загальної (недиференційованої) агресії жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. У результаті обстеження контингенту були виявлені параметри, однаково представлені у всіх групах агресії, які водночас відрізнялися від групи контролю. Це дозволило визначити предиктори ризику загальної (недиференційованої) агресії. До них були віднесені: преморбідна агресивність поведінки (12,5±4%), емоційно – вольова неспроможність у вигляді напруженості, дратівливості, нетерплячості, наявність спонукань, що не знаходять «розрядки» (33%, шкала «Q4» за тестом Кеттела). Таким чином, встановлені вірогідно значимі клінічні і патопсихологічні предиктори, що приймають участь у процесі формування агресії, слід кваліфікувати як об'єктивні критерії, врахування яких сприятиме удосконаленню діагностики, організації адекватних форм лікування і профілактики гетеро- і аутоагресивних форм поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом.
 Практичні рекомендації. Проведене комплексне клінічне і патопсихологічне дослідження жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, дозволило виявити ряд предикторів, що грають роль у виникненні соціально небезпечного й аутоагресивного поводження. Отримані дані було систематизовано по клінічним і патопсихологічним характеристикам, встановлено питому вагу кожного параметра відповідної форми агресивного поводження та розроблено "Спосіб прогнозування ступенів агресії жінки, хворої на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом", який дозволяє зробити оцінку ризику виникнення того чи іншого виду агресії. Використання отриманих нами результатів при проведенні загальноклінічного і експериментально-психологічного обстеження дозволяє практичному лікарю прогнозувати у кожному конкретному випадку імовірний ризик виникнення загальних і специфічних форм агресивної поведінки у жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. 

ВИСНОВКИ
1.	У дисертації дано теоретичне обґрунтування і нове рішення наукової задачі, присвяченої вивченню критеріїв ризику виникнення гетеро- і аутоагресивних форм поведінки у жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. 
2.	У жінок, хворих на безупинно поточну параноїдну шизофренію з різними формами гетероагресії, ведучими клініко-психопатологічними проявами на протязі хвороби була актуальна параноїдна симптоматика (67±6%), спрямована на «вузьке коло» осіб (56±7%), з мотивацією поведінки по типу «маревний захист-помста» (37%), апатичні зміни (29±6%), парціальний варіант дисимуляції (19±5%). Ризик гетероагресивної поведінки зростає при наявності патопсихологічних особливостей у вигляді підозрілості (35%), високому рівні непрямої агресії (35%), схильності до психотизму (21%), низької нормативності поводження (25%). 
3.	Імовірність прояву фізичної гетероагресії у жінок, хворих на безупинно поточну параноїдну шизофренію, обумовлюють актуальні маревні ідеї ревнощів (18%), неадекватність самооцінки (73±9%), легкість виникнення почуття ненависті (68%), порушення міжособистісних стосунків із проявом недовірливості (36%) та негативізму (55%). 
4.	Клінічними предикторами підвищеного ризику вербальних форм гетероагресивного поводження є актуальні маревні ідеї відносин (71±7%), виражена преморбідна конфліктність (40±8%), формальні розлади мислення (63±8%) і прояви дисимуляції (34±8%). Основними патопсихологічними предикторами, що обумовлюють вербальну гетероагресію, належно вважати: вразливість, , емоційно-вольову неспроможність із проявами тривожності (46%) і жорстокості (37%), високий рівень індексу ворожості (45,7%) і агресивності (31,4%). 
5.	Своєчасна діагностика аутоагресивних тенденцій у жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, можлива при врахуванні предикторів ризику, до яких відносяться імперативні галюцинації (47±6%), пов'язані з актуальними маревними переживаннями, наростання негативної симптоматики у вигляді апатичних змін (33±6%), загальна тривалість захворювання від 6 до 9 років (29±6%). Значимою є поведінка під впливом психічного автоматизму (52%), маревне поводження по типу «самопокарання» (16%), «нестерпність погрози» (12%). Ризик недиференційованої аутоагресії обумовлюється такими патопсихологічними рисами як: емоційна нестійкість (72,5%), чутливість до думок інших про себе (45,7%), низький рівень домагань (37,2%), непевність (31,3%) і почуття провини при ускладненні міжособистісних відносин (29,4%). 
6.	До предикторів, що обумовлюють імовірність фізичної аутоагресії, можна віднести дисимулятивні тенденції, що виникають по типу психологізації (16±7%), а також риси інтровертованості (32%) з наростанням замкнутості та труднощами спілкування. Наявність моторного психічного автоматизму (28±8%) у клінічній картині жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом та проявами вербальної аутоагресії, збільшує ризик її реалізації на фізичному рівні.
7.	Факторами підвищеного ризику недиференційованих агресивних реакцій у жінок, хворих безупинно поточною параноїдною шизофренією, є преморбідна агресивність поведінки (12,5±4%), а також емоційно – вольова неспроможність у вигляді напруженості і дратівливості, наявність спонукань, що не знаходять «розрядки» (33%).
8.	Корекція станів мотиваційної й емоційної сфер з урахуванням виявлених предикторів ризику гетероагресивної й аутоагресивної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренією з безперервним перебігом, є частиною комплексних реабілітаційних програм по їх профілактиці.
ПЕРЕЛІК РОБІТ, ОПУБЛІКОВАНИХ ЗА ТЕМОЮ ДИСЕРТАЦІЇ
1.	Леонов С.Ф. Клінічні особливості мотивації аутоагресивної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренією із безперервним перебігом //Український вісник психоневрології.- 2002.- Т.10, №3(32).-С. 39-41.
2.	Леонов С.Ф. Клінічні особливості мотивації соціально небезпечної поведінки жінок, хворих на параноїдну шизофренію із безперервним перебігом //Медичні перспективи.-2002.-Т.7, №3.-С. 82-84.
3.	Леонов С.Ф. Патопсихологические особенности мотивации общественно опасного поведения женщин, больных непрерывно текущей параноидной шизофренией //Таврический журнал психиатрии.- 2002.- Т.6, №3(20).-С. 77-79.
4.	Леонов С.Ф. Рекомендації по запобіганню суспільно небезпечних і аутоагресивних діянь у жінок, хворих параноїдною шизофренією з безупинним перебігом: Інформаційний лист.-К.,2003.-2с.
5.	Spirina I. D., Leonov S.F. The reculiarities of paranoid shizophrenia course within woman having done a socially dangerous action //World congress “World association for psycho-social rehabilitation”.-Hamburg.- 1998.-P.128-129. (Здобувачем зібрано клінічний матеріал, зроблено первинну статистичну обробку результатів)
6.	Параноидная шизофрения (генез общественно опасных деяний, факторы риска, принудительное лечение) /И.Д. Спирина, Д.Ф. Кетков, Г.И. Лисица, С.Ф. Леонов. //Материалы науч.-практ. конф. “Геронтопсихиатрия на рубеже XXI века ”.- М.,1997.- С.83-84. (Здобувачем зроблено статистичну обробку матеріалу, узагальнено результати обстеження у статті).
7.	Профилактика общественно опасных деяний больных параноидной шизофренией (10-летнее приоритетное научное направление кафедры психиатрии и медицинской психологии) / И.Д. Спирина, Д.Ф. Кетков, Леонов С.Ф., О.Э. Холопченко, Л.В. Новицкая //Материалы науч.-практ. конф. “Актуальные вопросы неврологии, психиатрии и наркологии на современном этапе”. - Днепропетровск, - 1997 .-С. 216. (Здобувачем зроблено літературний огляд, статистичну обробку матеріалу)
8.	Причины суицидальных тенденций у больных параноидной шизофренией с синдромом психического автоматизма / И.Д. Спирина, Д.Ф. Кетков, А.Н., С.Ф. Леонов, Дьячук, Я.Е. Фенева, И.М. Лисовская //Материалы обл. науч.-практ. конф. “Современные тенденции совершенствования психоневрологической, нейрохирургической и медико-психологической помощи Днепропетровск.-1998.-С.84-85. (Здобувачем зібрано клінічний матеріал, узагальнено результати).
9.	Роль экспериментально-психологических исследований для прогнозирования повторных общественно опасных действий (ООД) больных параноидной шизофренией /И.Д. Спирина, Д.Ф. Кетков, О.В. Серебритская, С.Ф. Леонов, Я.Е. Фенева, И.М. Лисовская //Материалы обл. науч.-практ. конф. “Современные тенденции совершенствования психоневрологической, нейрохирургической и медико-психологической помощи Днепропетровск.-1998.-С.87-88. (Здобувачем зроблено літературний огляд, узагальнено результати). 
10.	Общественно опасные деяния при шизофрении – ключевая проблема психиатрии сегодняшнего дня / І.Д. Спирина, Д.Ф. Кетков, О.В. Серебрицкая, С.Ф. Леонов, П.П. Радченко, Н.Н. Трембач, Л.Ю. Гвоздик // Український вісник психоневрології.- 2002.- Т.10, №1(30).-С. 39-41. (Здобувачем зібрано клінічний матеріал, узагальнено результати обстеження у статті).
11.	Риск формирования агрессивных форм поведения у больных шизофренией / И.Д. Спирина, Д.Ф. Кетков, О.Е. Ефимов, С.Ф. Леонов //Материалы науч.-практ. конф. “Актуальные вопросы неврологии, психиатрии и наркологии на современном этапе”. -Днепропетровск.- 1997. - С. 214-216. (Здобувачем зібрано клінічний матеріал, узагальнено результати).
12.	Обґрунтування зміни примусового лікування психічно хворих, що вчинили суспільно небезпечні діяння / І.Д. Спіріна, О.В. Серебритська, С.Ф. Леонов, І.М. Сорокопуд, І.О. Пушкаш //Матеріали міжнар. наук-практ. конф. “Актуальні проблеми соціальної і судової психіатрії та наркології”. - К.,2001.-С. 108-110. (Здобувачем узагальнено результати, підготовлені матеріали до друку).
13.	Клініко-соціальна характеристика хворих, що знаходяться на примусовому лікуванні/ І.Д. Спіріна, О.Є. Єфімов, М.Ф. Андрейко, С.Ф. Леонов, Н.О. Єрчкова, О.В. Серебритська, С.В. Кулішов, М.Р. Бадьора //Матеріали наук.-практ. конф. “Актуальні проблеми соціальної і судової психіатрії та наркології”. - К.,2001.- С. 111-113. (Здобувачем зроблено літературний огляд, статистичну обробку матеріалу).
14.	Роль синдрому Кандінського-Клерамбо в генезі соціальної небезпечності при параноїдній шизофренії /І.Д. Спіріна, Д.Ф. Кетков, А.М. Д'ячук, І.М. Сорокопуд, С.Ф. Леонов, О.В. Серебритська, Я.Є. Фенева, В.О. Маменко //Медичні перспективи.-2001.-Т.6, №1.-С. 77-80. (Здобувачем зроблено статистичну обробку матеріалу, узагальнено результати обстеження у статті).
15.	Спіріна І.Д., Леонов С.Ф. Спосіб прогнозування ступенів агресії жінки, хворої на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Патент України 59100 А. Заяв. № 2003010442 від 17.01.2003. Опубл. 15.08.2003, бюл. №8. (Здобувачем зроблено літературний огляд, статистичну обробку матеріалу, узагальнено результати).
АНОТАЦІЯ
Леонов С.Ф. Клініко-психопатологічні та патопсихологічні предиктори гетеро- та аутоагресивної поведінки у жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. - Рукопис.
 Дисертація на здобуття наукового ступеня кандидата медичних наук за фахом 14.01.16 – психіатрія. Харківська медична академія післядипломної освіти МОЗ України.-Харків, 2003.
Досліджено 166 жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом, частина з яких мала різні прояви суспільно небезпечної й аутоагресивної поведінки. Обґрунтовано залежність вербальних і фізичних форм агресії означеного контингенту від клінічних і патопсихологічних особливостей. Виявлено фактори, що підвищують ризик виникнення гетеро- та аутоагресивних форм поводження у жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом. Отримані дані було систематизовано по клініко-психопатологічним і патопсихологічним характеристикам, встановлено питому вагу кожного параметра відповідної форми агресивної поведінки, розроблено процедуру оцінки ризику виникнення того чи іншого її виду. Запропоновано "Спосіб прогнозування ступенів агресії жінки, хворої на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом", на який отримано патент України 59100 А. Корекція станів мотиваційної та емоційної сфер з урахуванням встановлених предикторів ризику гетероагресивного та аутоагресивного поводження у жінок, хворих на параноїдну шизофренію з безперервним пербігом, є частиною комплексних реабілітаційних програм по його попередженню.
Ключові слова: параноїдна шизофренія, суспільно небезпечна поведінка, аутоагресивна поведінка.
АННОТАЦИЯ
Леонов С.Ф. Клинико-психопатологические и патопсихологические предикторы гетеро- и аутоагрессивного поведения женщин, больных параноидной шизофренией с непрерывным течением. - Рукопись. 
Диссертация на соискание учёной степени кандидата медицинских наук по специальности 14.01.16 – психиатрия. Харьковская медицинская академия последипломного образования МОЗ Украины. – Харьков, 2003.
Исследовано 166 женщин, больных параноидной шизофренией с непрерывным типом течения, часть из которых имела различные проявления гетероагрессивного и аутоагрессивного поведения. Обоснована зависимость вербальных и физических форм агрессии контингента от клинико-психопатологических и патопсихологических особенностей. Выявлены предикторы, повышающие риск возникновения гетероагрессивных и аутоагрессивных форм поведения. Установлено, что у женщин, больных непрерывно текущей параноидной шизофренией, имеющих различные формы гетероагрессии, ведущим клинико-психопатологическими проявлением на протяжении болезни являлась актуальная параноидная симптоматика с мотивацией агрессивного поведения по типу «бредовая защита-месть», патопсихологические особенности в виде подозрительности, а также высокий уровень косвенной агрессии. Своевременная диагностика аутоагрессивных тенденций у женщин, больных параноидной шизофренией, возможна при учёте факторов риска, к которым относятся: императивные галлюцинации, связанные с актуальными бредовыми переживаниями, нарастающая негативная симптоматика с апатическими изменениями, явления психического автоматизма, бредовое поведение по типу «самонаказание», «непереносимость угрозы». Риск аутоагрессии во многом обусловлен патопсихологическими чертами в виде эмоциональной неустойчивости, чувствительности к мнению о себе. Факторами повышенного риска недифференцированных агрессивных реакций у женщин, больных непрерывно текущей параноидной шизофренией, является преморбидная агрессивность поведения, а также эмоционально – волевая несостоятельность в виде напряженности и раздражительности, наличие побуждений, не находящих «разрядки». Полученные данные были систематизированы по клинико-психопатологическим и патопсихологическим характеристикам, установлен удельный вес каждого параметра соответствующей формы агрессивного поведения, разработана процедура оценки риска возникновения того или иного его вида. Предложен «Спосіб прогнозування ступенів агресії жінки, хворої на параноїдну шизофренію з безперервним перебігом», на который получен патент України 59100 А. Коррекция состояний мотивационной и эмоциональной сфер с учётом выявленных предикторов риска гетероагрессивного и аутоагрессивного поведения у женщин, больных непрерывно текущей параноидной шизофренией, является частью комплексных реабилитационных программ по его профилактике.
Ключевые слова: параноидная шизофрения, общественно опасное поведение, аутоагрессивное поведение.
SUMMARY
Leonov S.F. Clinico-psychopathological both pathopsychological predicates hetero- and autoagressive behavior of women, ill paranoid schizophrenia with continuous current.- Manuscript.
The dissertation on competition of a scientific degree of the candidate of medical sciences on a speciality 14.01.16 - psychiatry. The Kharkov medical academy postgraduation education of the Ministry of Health Protection of Ukraine. - Kharkov, 2003.
 It is investigated 166 women, ill paranoica schizophrenia with continuous type of current, the part from which had various displays socially dangerous and autoagressive behaviour. Dependence of verbal and physical forms of aggression of a contingent from clinical and a pathopsychological predicates. The factors raising risk of occurrence socially dangerous and autoagressive forms behaviors of the women, sufferred from continuous phylum by a paranoica schizophrenia are revealed. The received data were systematized on cliniko-psychopathological and pathopsychological characteristics, densities of each parameter of the appropriate forms of aggressive behaviour is established, procedure of an estimation of the risk of occurrence of this or that kind is developed. It was offered "The way of forecasting a degree of aggressional woman, ill paranoid schizophrenia with continuous type of current ", on which patent of Ukraine 59100 A was received. Correction of conditions of motivational and emotional spheres in view of revealed predicates risk of hetero- and autoagressive behaviour of the women, ill continuously current paranoid schizophrenia, which is a part of reabilitational complex programs on their preventive maintenance.
Key word: paranoica schizophrenia, social-dangerous behavior of the women, autoagressive behavior of the women.